Хуана де Ибарбуру
Часът

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1968

chitanka.info

Сега вземи ме, докато е още рано

и нося във ръка цветя благоуханни.

Сега вземи ме, докато с нощта се слива

тъмата на косата моя мълчалива.

Сега, когато свежата ми плът ухае

и имам кожа розова и взор сияен.

Сега, когато върху ходилата бяли

на пролетта обувам живите сандали.

Сега, когато бий смехът като камбана

на устните ми ненадейно разлюляна.

И ненапразно те сега зова:

по-късно не ще имам нищо от това!

Тогаз ненужно ще е твоето копнение

като поставено на гроба приношение.

Сега вземи ме, докато е още рано

и моята ръка дъхти благоуханно.

Но днес и не по-късно. Днес, преди да мръкне

и свежото венче увехнало да млъкне.

Днес. И ще види, мили, погледът ти чист,

че от поветицата расне кипарис.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.